СИНТАКСИЧКА ФУНКЦИЈА КОМПАРАТИВА У СРПСКОМ И НЕМАЧКОМ ЈЕЗИКУ - Петронијевић, Божинка (Наслеђе, 2006)
Компаратив као категоријално обележје показују како придеви тако и прилози, уколико семантички спадају у категорију релативних – особина коју потврђују и српски и немачки језик; синтаксичка функција им је примарно детерминисана семантиком; уколико компаратив означава ОСОБИНУ варијабле X, он има функцију предикатива, субјекатског или објекатског; по правилу се он у овој функцији јавља уз копулативне глаголе. Назначена функција се на најлепши начин очитује у српском у коме адјектив-компаратив носи флексију; у случају да компаратив означава ОСОБИНУ варијабле X као њену модификацију ван говорног чина, он има функцију атрибута; у оба језика адјектив-компаратив стоји у препозицији у односу на величину на коју се односи, по правилу именицу, има флексију и спада синтаксички у категорију додатка; ако пак адјектив-компаратив означава ОСОБИНУ варијабле X као додатно секундарно обележје варијабле X без њеног референцијалног одређења, компаратив, по правилу адјектив-компаратив, има функцију апозитива; у односу на варијаблу X, именицу или заменицу, апозитив може стајати дислоциран, најчешће у постпозицији, мада ни препозиција није искључена; случајеви у којима компаратив као семантички предикат уз одређене глаголе истовремено фунгира и сам као једна од варијабли глагола указују на његову адвербијалну функцију у виду допуне, а ова семантички може спадати у категорију: Dsit, Ddir, Dmod, Deksp; у српском језику у овој функцији фунгирају искључиво адверби (адјектив-деривати или симплекси), у немачком пак адјективи без флексије, ређе прилози; предуслов – заједнички генуссем; ако компаратив као носилац одређеног семантичког предиката изражава истовремено и сам додатну модификацију предиката ОСОБИНА варијабле X, он има функцију атрибута уз адјектив; у српском језику се овај јавља као адвербком-паратив, у немачком као адјектив-компаратив, без флексије; у случају да компаратив (адјектив или адверб) стоји као модификатор уз глагол не дотичући његову аргументско-предикатску структуру, реч је о адвербијалној функцији као глаголском додатку.